Kaj delaš? Pojdi stran. - Ne moreš kar tako oditi.
Potrebujem te.
Spet sem sanjal o njej. - Kaj potem!
Poslušaj me! - Kaj?
Prav imaš.
Mogoče bi moral odnehati.
Pametno, pametno. Povem ti,
če boš nadaljeval, bo kmalu konec.
Pojdi noter!
Pazi!
Kje je? Ubiti ga moramo.
Spet sem jaz.
Kako je videti morilec, ki si ga poslal?
Toliko, da vem. Da moji možje ne bodo zmedeni.
Temni lasje, temna polt. To mi je jasno.
Lahko dobim več podatkov?
Tetovaža na prsih.
Tetovaža ženske na prsih.
Kaj še?
Kakšno orožje?
Nože meče.
In?
In kovance ima, da pokliče, kako napreduje.
V redu. Hvala, to bo zadostovalo.
Izogibali se ga bomo.
Hvala.
Sranje!
O tem sem govoril. Naši ljudje nas opazujejo.
Od zjutraj je že tukaj, opazuje nas.
Baraba!
Poišči ga! - Koga?
Nikogar drugega ni.
Kolumbijec je. Nočejo priznati, da te lovijo.
Še nekdo je tam. Hočem, da ga poiščete!
Kdo je še tam?
Kitarist?
Tip je legenda. Legenda. - Nisi vernik.
To bo tvoj padec.
S tabo grem. Tega ne morem prepustiti tebi.
Zdaj gre zame.
Manito! Zakaj ne vadiš?
Povedal sem ti. Vsak dan, ves dan.
Ne morem igrati na to kitaro.
Pridi.
Kam greš? - Po svojo kitaro.
Tukaj te bom počakal. - Tamle je.
Kaj je tam?
Moja kitara. Hočem ti pokazati, da sem vadil.
Neumen otrok.
Tu ostani. Nihče drug ne sme biti tu.
Vidiš? Prihaja.
Vidiš? Na to znam igrati.
Niti pomisli ne.
Daj mi kitaro.
Daj mi kitaro!
Pojdi stran.
Sranje.
To je očetova kitara?
Zaradi tega ne dela več?
Vsake par dni zamenjajo kitare.
Kaj dobiš?
Očetu ni treba delati. Gleda televizijo.
Pravi, da jo skrivajo povsod.
Gospe v otroškem vozičku, v cerkvi,
knjigarnah. Vprašaj Carolino. Povedala ti bo
Enako dela.
Kaj? Jezus.
Kaj si mu povedala? - Kdo?
Delaš za njega, kajne? - Za nikogar ne delam.
Hočem vedeti, kaj si rekla!
Nič. - Nič?
O čem govoriš? - Povedala si, da sem bil v cerkvi!
Nikomur nisem ničesar rekla! - Poglej me!
Braniš ga!
Ne! - Ja ga!
Če bi ga, bi mu povedala, da si bil tam!
Nočeš, da umre!
Nočem, da kdorkoli umre! Ni rešitev, če ga ubiješ.
Vidiš? Veš, kaj vidim?
Vidim, da nisi nič boljša od njega.
Isti drek!
Vsakega se da kupiti. - Ne vsakega.
Tako pošten si? Ta knjigarna je moja.
Nekdo pride in nekaj pusti.
Čez nekaj dni... - Koliko?
Pride to nekdo iskat.
Samo prostor oddajam. - Koliko?
Samo sobo zadaj. - Ne! Koliko ti plačuje?
50000 dolarjev na leto. - 50000 dolarjev.
V gotovini.
Poglej se. Spet si zdelan. Pridi.
Na pult.
Knjigarne nisem odprla zato, da bi propadla.
Nič nisem zaslužila. Zapreti bi jo morala.
Prišel je Bučo s kovčkom, polnim denarja,
in mi rekel: "Carolina, tole vzemi
in se brigaj zase,
pa ti bom dal 50000 dolarjev na leto."
Tako so naredili z veliko ljudmi tukaj.
Naše delo uporabljajo za krinko.
Nekaj denarja sem porabila, da ostaja knjigarna odprta.
Ostalo sem shranila,
če bo kdaj
tukaj postalo nevarno,
da bom imela denar za odhod.
Toda ne morem oditi.
Ko si enkrat notri, ne moreš več ven.
Najbližjega človeka poleg brata
so mi pravkar ubili.
Ne morem odnehati, dokler ne opravim.
Ne morem.
Prekleto!
Rabiš pomoč?
Ne. Poskušala sem prestaviti
blagajno.
Tako ali tako sem potrebovala novo.
Torej...
Kaj te je prineslo sem?
Ne pridem več pogosto, kajne?
Ne.
Kako si? - V redu.
Posel? - Posel je v redu.
Kot je pač lahko.
Saj sem ti rekel,
knjigarna...
Ne v tem mestu.
Pa ti?
lščem nekoga, ki ogroža naš posel.
Verjetno si slišala, kaj se je zjutraj zgodilo v baru.
Ja. Streljali so se.
Si videla koga...
Ki je zgledal sumljivo?
Ne.
Sranje!
Tip, ki ga iščem, je očitno nevaren.
Ne prosim te, da se z njim soočiš,
ampak,
če ga boš videla,
me boš poklicala?
Seveda.
Mislim,
da ne sme več priti do streljanja.
Toda nisem ga videla.
Ti
mi ne bi lagala,
kajne?
Ne.
Kakšen nered imaš. - Ja.
Pospravila bom.
Hvala za kavo. Pokliči me.
Ja.
Če ga bom videla,
te bom poklicala.
Pokliči me.
Je bil on? - Ja.
Tu mu ne boš nič naredil, ker bova oba umrla.
In zaradi tega ne bi rada umrla.
Pojdi stran od okna.
Ta šiv ni tako slab.
Skoraj raven je.
Zakaj mu nisi povedala, da sem tukaj?
Ne vem.
Vem, da misliš, da je grozen človek.
Saj je.
Je.
V resnici ni.
Ima tudi dobro plat.
To je edina stvar, ki ga lahko reši.
Kaj je to? - Zate je bila.
Zame?
Ni več zame, kajne?
Lahko jo imaš.
Nisem ti kupila kovčka, ker ga že imaš.
Lepa je. Hvala.
Mislila sem,
da bi lahko namesto pištol dal noter kitaro.
Mogoče.
Zaigraj kaj. - Ne.
Daj, no, pomagala ti bom.
Oprosti. - Pazi.
V redu je.
Ne morem več igrati. - Zakaj?
Poglej mojo roko. Je...
Ne morem. - Lahko improvizirava. Pomagala ti bom.
Improvizirala? - Ja.
Znaš igrati?
Malo.
V redu.
To ni niti nota.
Pokazal ti bom.
Prsta daj sem.
Takole? - Ja.
V redu. Lepo je.
Naj vidim.
V redu.
Memo,
v knjigarni je.
Prepričan sem.
Preveri. Če je tam in ga ona skriva,
ubij oba.
Naj zgleda kot nesreča.
Knjigarna je.
Zažgi jo.
Pojdi!
Pridi! Pohiti!
Vzemi! - Kaj?
Vzemi! Pridi!
Pridi!
Kaj? - Po denarnico moram.
Pusti jo.
Počakaj!
Takole.
Super zgledaš.
Hvala.
Kam greva? - Po stopnicah in spredaj ven.
Vzemi.
Jezus!
Kaj počneš?
Greva proč.
Greva!
Pojdi!
Si v redu?
Žal mi je, Karolina.
Žal mi je.
To je on. - Kaj?
To je Bučo?
Od tod ga lahko ustrelim.
Kurbež!
Kaj je?
Kaj počneš?
Ustreli ga. Ustreli ga!
Vse moje življenje je bilo notri.
Kaj ne vidiš?
Ne vidiš? Ubil me bo.
Daj, no!
Prekleto!
Kaj je narobe? Idealno priložnost si imel.
Kaj je narobe? Zakaj ga nisi ubil?
Pridi.
Pridi!
Pridi.
Počakaj malo.
Nekaj je,
če ne najdeš nekoga, ki beži po mestu
in se skriva, kjer hoče.
To razumem.
Ne razumem pa,
kako ste mu pustili uiti, pa ste vedeli, kje je?
Vozite se po mestu,
in če vidite koga, ki ga ne poznate, ga ustrelite.
Kako težko je to?
Poglej tja.
Ne poznam ga.
Nikoli ga še nisem videl.
Glej, pištola.
To mora biti on.
Kako težko je to?
Tako lahko je.
Poglej. Kdo so tile? Tudi njih še nisem videl.
Kako težko je to?
Bum!
Boš zmogel? Ali moram vse narediti sam?
Zmogel bom.
Seveda boš.
Moj avto vzemi! Zato sem ga kupil!
Zamira, tu ostani.
Rabim nekoga sposobnega, da bo stražil tole.
Pohiti!
Včasih ni bilo tako.
Vidim.
Glasbenik sem bil.
Si bil dober?
Še kar.
Ustrelili so me v roko.
Veš,
lažje je streljati, kot igrati kitaro.
Lažje je uničevati, kot ustvarjati.
Ubili so žensko, ki sem jo ljubil.
Uničili so mi življenje.
Bučovi ljudje so krivi.
Zakaj nisi ubil Buča?
Takole,
načrt je takšen:
Še vedno lahko zbežiš, ne da bi ga ubil.
Denar imaš. - Ni denarja.
Kaj? - Ni ga več.
Skrit je bil v knjigah.
Zgorel je.
Sranje.
Ničesar nimam.
Krasno.
Sranje!
Kaj pa, če bi poklical prijatelje?
Campa.
Quino.
Uničila bi mesto.
Bučo bi vseeno pobegnil. Pozabi.
Mogoče ti je vseeno,
toda iskal me bo tako dolgo, dokler ne bom mrtva.
Ni mi vseeno.
Campa?
Je Quino tam?
Kako hitro lahko prideta v Santa Cecilijo?
Čakal vaju bom.
Hvala.
Campa,
prinesita kitari.
CERKVENI AVTOBUS
Daj mi moč,
da bom lahko tak, kakršen sem bil.
In odpusti mi za to, kakršen sem.
Spet skupaj.
Zaigrajmo.
V kritje!
Sranje!
Nisem prepričana, da je to pravi kraj.
Pravi je.
S teboj grem.
Manito.
Kaj počneš tukaj?
Mislil sem, da iščem samega hudiča.
Ves čas pa je bil to moj lastni brat.
Nisem vedel, da si ti.
Šele zjutraj sem izvedel.
Takoj bi te moral ubiti.
Osramotil si me.
Vedno smo vedeli, da ne bo iz tebe nič dobrega.
Nisem pomislil, da boš šel tako daleč.
Mlajši bratec me je prišel učit.
Mi pokazat, kaj je prav in kaj narobe.
Kitaro igraš.
Zakaj ubijaš moje može in mi uničuješ posel?
Ubili so žensko, ki sem jo ljubil.
Ubil si jih! Kaj bi rad od mene?
Ne hodim okoli in ubijam nedolžne ljudi.
Nedolžne ljudi samo kupuješ.
Ne ubiješ jih,
dokler imaš od njih korist.
Ne ljubiš zdaj nje?
Ko nekaj vzamemo, tisto nadomestimo z nečim drugim.
Res je nekaj posebnega.
Verjemi mi. Vem.
Oprosti zaradi knjigarne.
Vedno sem govoril, da bo izginila v dimu.
Če bi vedel, da seksaš z mojim bratcem, bi ravnal drugače.
Cesar,
naučil sem se brati ljudem iz oči.
Kaj bereš iz mojih?
Poraz, brat. Poraz. - Poraz?
Poglej se.
Prišel si, da bi me ubil.
Oče ne bi bil več ponosen nate.
Njegov mali kitarist si bil.
Njegov mali muzikant.
Zdaj
pa si le kup dreka kot jaz.
Bi me rad ubil? Nekaj ti bom povedal.
Si me že ubil!
Dvigni roke.
Greva. - Dvigni jih!
Žal mi je.
Ne boš igral heroja, ko bom kaznoval Carolino,
ker me je izdala.
Pusti mi, da jo kaznujem, pa si bova bot.
Čisti računi.
Ubil si moje može. Kar je, pač je.
Z mano je tako ali tako konec.
Toda zdaj
bom ubil Carolino.
Ti pa boš gledal.
Adijo, Carolina.
Vsi, ki sem jih ubil,
so bili očetje,
sinovi,
bratje.
Vadi.
Kam greš?
Ne vem.
Carolina?
Sem se ti zahvalil?
Ne.
Se ti še bom.
Torej...
Hočem, da se mi zahvališ takoj.
Hvala.
Za vsak slučaj.
Do naslednjega mesta je dolga pot.
Prevod by: mking Priredba: Rok